Data d’emissió: 08 de març, 2006
En una data clau com es el Dia Internacional de la Dona Treballadora es posa en circulació el segell de Correus que commemora el 75 aniversari del vot de les dones a Espanya. Aquesta fita, que no va ser gens fàcil d’aconseguir i va exigir un llarg procés reivindicatiu, va comportar el reconeixement d’igualtat per a l’home i la dona a l’hora d’acostar-se a les urnes. El 9 de desembre de 1931 es va aprovar al Parlament espanyol la Constitució redactada pel nou govern de la II República. L’article 36 (34 del projecte) deia: “Els ciutadans de tots dos sexes, majors de vint-i-tres anys, tindran els mateixos drets electorals segons determinen les lleis”. D’aquesta manera s’establia el sufragi universal al nostre país, que havia tingut els seus primers intents de petició durant l’últim terç del segle XIX. Abans que s’aprovés la Constitució del 1931, es va elaborar el seu projecte, l’article 34 del qual s’ocupava del sufragi femení. Aquest article va produir opinions enfrontades en el mateix govern: les que estaven d’acord amb el text i les que no el consideraven oportú i proposaven establir limitacions en el vot de la dona o posposar la decisió. A cadascuna de les dues bandes es van alinear les dues úniques diputades del moment: Clara Campoamor, del partit radical i defensora del text, i Victoria Kent, del radical-socialista, i partidària de la segona opció. El Diari de sessions recull la brillant intervenció de totes dues. El dia 1 d’octubre de 1931 es va votar l’esmentat article 34 del projecte constitucional, que finalment es va aprovar amb un resultat de 161 vots a favor i 121 vots en contra. Els primers intents de demanar el vot per a les dones al nostre país es remunten als anys 1877 i 1907-1908. La primera vegada es va sol•licitar de manera restringida per a les dones que tenien la pàtria potestat, i la segona, per a les dones jurídicament lliures i només per exercir el vot a les eleccions municipals. En tots dos casos les peticions van ser refusades. El 1924 (Reial Decret de 12 d’abril), Primo de Rivera va atorgar el dret electoral a les majors de 23 anys jurídicament lliures, s’excloïen les casades per no provocar conflictes en el matrimoni. Només van poder participar en aquell plebiscit. En el segell es reprodueix una imatge de l’arxiu fotogràfic Fondo Alfonso, adquirit per l’Arxiu General de l’Administració de l’Estat, situat a en Alcalá de Henares.
Tarifa A: 0,75 €. Per a carta o targeta postal nacional ordinària “normalitzada”, fins a 20 g.
Tarifa A2: 0,85 €. Per a carta o targeta postal nacional ordinària "normalitzada", de 20 a 50 g.
Tarifa B: 1,65 €. Per a carta o targeta postal internacional ordinària “normalitzada” dirigida a Europa (inclou Groenlàndia), fins a 20 g.
Tarifa C: 1,75 €. Per a carta o targeta postal internacional ordinària "normalitzada" dirigida a la resta del món (a excepció dels EUA, Canadà, Japó, Austràlia i Nova Zelanda), fins a 20 g.
Tarifa D: 2,10 €. Per a carta o targeta postal internacional ordinària "normalitzada" dirigida als EUA, Canadà, Japó, Austràlia i Nova Zelanda, de 20 g.